La dualitat de les vibrants a les escriptures paleohispàniques: del plom de la Bastida a la mà d‘Irulegi (Palaeohispanica. Revista sobre lenguas y culturas de la Hispania Antigua, 2025)
La dualitat de la vibrant ŕ es va detectar primer a l’escriptura ibèrica sud-oriental al plom de La Bastida, on la variant marcada apareix quasi sempre en posició intervocàlica. En canvi, a l’escriptura ibèrica nord-oriental el seu ús és més irregular, però amb la variant no-marcada preferentment en posició intervocàlica, amb el valor de la marca invertit, com a les oclusives. La dualitat nord-oriental es va confirmar en aparèixer a l’abecedari del Tos Pelat i per un ús intervocàlic de la variant no-marcada gairebé regular en el plom de Xàbia. La sorpresa ha estat l’aparició d’aquesta dualitat a la mà d’Irulegi, en un context no-dual i amb un comportament irregular. L’objectiu d’aquest treball és refinar el comportament d’aquesta dualitat a les escriptures nord-orientals i confirmar que el seu objectiu era distingir la vibrant simple (tap) de la múltiple (trill).